5. neděle v mezidobí
Autor: Václav Vacek - příprava k biblickým textům ze serveru letohrad.farnost.cz
Texty převzaty s laskavým svolením autora
Originál textu najdete na serveru letohrad.farnost.cz
Hledaný citát: Ex 1,15-22 - nalezené výskyty: 1 - zrušit hledání
Téma: Iz 6,1-2a.3-8
Datum: 7. 2. 2010
Texty převzaty s laskavým svolením autora
Originál textu najdete na serveru letohrad.farnost.cz
Hledaný citát: Ex 1,15-22 - nalezené výskyty: 1 - zrušit hledání
Téma: Iz 6,1-2a.3-8
; 1 Kor 15,1-11
; Lk 5,1-11
Datum: 7. 2. 2010
Izaiášovo vidění je
„umístěno“ do Jeruzalémského chrámu. Izraelité neviděli
nic krásnějšího.
Bůh je tak veliký, že už jen lem jeho roucha vyplňuje celou svatyni …
Kdybychom teď viděli krásu boží, asi bychom ztratili odvahu k životu; před Bohem jsme jen prd, jen mušinec (hovínečko mouchy)… /1
Ale Bůh svou krásou nikoho neničí. Vyhledává nás a sklání se k nám s nabídkou pomoci. /2
Jen ten, kdo si dokáže přiznat, že je ne-mocný (bez-mocný před zlem), může být uzdraven. /3
Uzdravený pak může být poslán. Je vděčný a nechce si své obdarování nechat jen pro sebe. /4
Ptal jsem se třeťáků: „Čím budeš, kdy se budeš vdávat nebo ženit, už máš vyhlídnutou nevěstu, kolik budeš mít dětí, jak se budou jmenovat …?“
Jsou teprve na začátku své životní cesty.
Také jsme teprve na cestě.
Tóra a celé Písmo je pro nás cestou, na níž se teprve učíme.
Mojžíš, Petr, apoštolové a ti před námi už mají pozemskou cestu za sebou.
Lidé na cestě potřebují sledovat, kudy a kam se jde. Proto je dobré sledovat proces apoštolů v objevování, kým je tesař z Nazaretu.
Když někdo v Izraeli začal (po třicítce) vykládat Písmo a výrazně zaujal některé lidi, vybrali si jej za svého Mistra. (Ježíš si své učedníky vybíral, některým jejich zájem rozmluvil, jiné odmítl.)
Jan svým nejlepším učedníkům ukázal na Ježíše: „To je Učitel!!“
V Lukášově evangeliu znovu sledujeme cestu učedníků Ježíšových. Už Ježíšovo uzdravování nemocných ukazovalo na proroka, ovšem získání velikého úlovku ryb (za naprosto nepříznivých podmínek) bylo pro rybáře ohromným zážitkem. Byli profesionální rybáři, znalci svého oboru a zažili něco, co bylo naprosto výlučné. /5
Petr v novém zážitku a rozpoznání, že Ježíš je od Boha, říká: „Ježíši, ty máš o mě zřejmě veliké mínění, nejsem hoden být tvým učedníkem“. /6
Ale Ježíš ví o Petrovi víc, než si Petr myslí. S poctivým člověkem je možná domluva, dá se s ním pracovat. „Petře, nech to na mě, trochu se v lidech vyznám, umím si vybrat. Počítám s vámi, udělám z vás záchranáře, vy jste schopní skočit pro lidi do ohně i do vody.“
------------------------------------------------
Slova: „Udělám z tebe lovce lidí“ nezněla rybářům podivně. Znali význam jména Mojžíš“. Vážili si ho, byl pro ně velikým učitelem. /7 Odmala chodili do (Mojžíšovy) školy.
Došlo jim tenkrát, že Ježíš je zve, aby byli záchranáři? Měli výhodu, na cokoliv se mohli Ježíše zeptat. Nám na řadu otázek odpovídá celý Ježíšův příběh. To jen náš pozemský příběh teprve probíhá. Rozhodně víme mnohem více než apoštolové, jak, čím a k čemu Ježíš zachraňuje. Můžeme dost dobře poznat, jak si představuje naši práci.
Na otázku, zda je Ježíš Mesiášem, ovšem nestačí odpověď opsaná z katechismu.
K dobrému manželství nestačí svatba v kostele, prstýnky, svatební dary, nový občanský průkaz, přídavky na děti.
Nestačí vědět, kdo je má paní a umět se podepsat manželovým příjmením.
Jen v pokrouceném světě je někdy nejdůležitější znát ty pravé lidi, kteří otevírají dveře k postupu nahoru, moci, slávě … k zakázkám, práci, dotacím a projektům …
Mesiáš přišel už před dvěma tisíci roky. Mesiáš znamená „ovoněný, vonící“.
Všichni Izraelští a Judští králové byli pomazaní, ale kdo z nich (a v jaké síle) voněl po Hospodinu.
Ježíš voněl Hospodinem, ale mnoho lidí bylo natolik ovlivněno módními vůněmi – rabínskými názory, že jim Ježíš nevoněl. Zapomněli pravou vůni Boha.
Mnoho lidí bylo a mnoho nás je pokřtěných. Máme církevní průkaz, nesmazatelné znamení, umíme správné modlitby, umíme přesně odříkat věty z Katechismu (někdo i z církevního práva) …
Ale ledaskdo z našeho jednání cítí všelijakou přiboudlinu. /8
Pokud nejsem jenom pouhým čtenářem, pokud věřím, že ke mně Ježíš mluví a setkání s ním (doma i v kostele) je skutečné a živé, pak mně událost toho překvapivého rybolovu může položit několik otázek:
Nakolik je pro mě Ježíš učitelem?
Co jsem se od něj už naučil?
Co se od Ježíše chci v nejbližší době naučit?
(Představte si, že se nás zeptají naše děti nebo kolega v práci.)
Zeptal se mě někdo na tyto otázky?
Jak pracuji jako záchranář v Ježíšově partě?
Čím a komu konkrétně jsem ukázal cestu k Bohu?
Jakému jednání se mohou druzí lidé ode mě naučit (chození do kostela se nepočítá).
S kým jsem naposled mluvil o porozumění Bohu a umění se s Bohem domluvit?
V životě nestačí znát správnou odpověď jako při písemce z matematiky. Děti dostaly pololetní vysvědčení. Zdalipak si také my ohodnotíme, jak žijeme?
Kohokoliv z našich nejbližších můžeme poprosit, aby nám řekl, co můžeme zlepšit.
Petr řekl, na tvé slovo odrazím od břehu svých jistot.
Loďka na vodě má menší stabilitu než souš, ale umožňuje pohyb.
Kdo si Ježíšovy péče považuje, hledá, co má v sobě vylovit k životu (nevymlouvá se a nehledá k úniku zbožnou uličku).
--------------------
Poznámky:
/1 Apoštol Pavel říká, že je před Bohem úplné hovno (jen malý bobek z velbloudího trusu).
/2 Ježíš nás s Bohem ochočuje a vede za ruku, abychom v potřebné míře přijali povědomí, že jsme milovanými syny božími a je schopen dovést nás na úroveň jednání božích dětí.
/3 Lékař se na nás na ulici nevrhá, aby nás vyšetřil. K léčení je třeba zajít za lékařem a svléknout se, odkrýt svou nemoc.
/4 Vzpomeňme např. na uzdraveného samařana z malomocenství (Lk 17,13-19
/5 Ryby se chovají určitým způsobem, rybářům dost známým. Ale ne vše se dá předem v rybařině přesně odhadnout (např. do jaké míry jsou ryby nažrané, kdy jsou při chuti k jídlu nebo jak mnoho potřebují kyslíku, kde momentálně proudí chladné nebo teplé proudy). Proto jakmile jsou alespoň trochu příznivé podmínky, vyjíždějí rybáři na lov, nikdy se přesně neví, jak lov dopadne.
Parta rybářů při práci se sítěmi poslouchala Ježíšovo vyučování. Pod dojmem Ježíšových slov i po předešlé zkušenosti s ním, Petr říká: Mistře, odmalička chytám ryby a něco o vodě vím, kdyby mně někdo radil, abych v poledne (kdy je voda u hladiny teplá) šel lovit, vysměju se mu, že je to blbost… Poslal bych ho, aby vyjel na vodu sám a chtěl bych ho vidět, jak dlouho by na slunci vydržel. Rybolov není tvůj obor, ale už jsme se vícekrát přesvědčili, že víš, co říkáš a že víš víc než my všichni dohromady. Jdu do toho. Chlapi, nasedáme …“
/6 Lidé navržení k náročné službě (politiky počínajíc a církevními hodnostáři končíc) reagují různě. Jedni jsou přesvědčení, že na nové postavení samozřejmě mají (často už podnikli kroky k získání vytouženého postavení), – lidi z druhé skupiny je třeba přemlouvat, aby přijali. Nemluvím o zdravém nebo nezdravém sebevědomí. Petr rozhodně nebyl zamindrákovaný.
/7 Mojžíš je dodneška pro Izraelity největší osobnost. (Mnohem a mnohem větší než pro nás J. A. Komenský. Kdo z našich lidí něco od Komenského četl?) Židé čtou z Tóry každý den. Jsou právem na Mojžíše hrdí, vědí, že byl egyptským princem a jedním z nejvzdělanějších lidí své doby.
Farizeové se na uzdraveného osopili: „Ty jsi jeho učedník, ale my jsme učedníci Mojžíšovi. My víme, že k Mojžíšovi mluvil Bůh, o tomhle však nevíme, odkud je.“ (J 9,28-29
Jméno „Moše“ v biblických souvislostech znamená „vytahující (z vody)“, „záchranář“. Mojžíš nebyl jen zachráněn ze smrtelného ohrožení (Ex 1,22n
/8 Ve dvou světových válkách se mnoho pokřtěných (i mnoho a mnoho katolíků) nechalo donutit pracovat pro válečnou mašinérii. Hinduista Gándhí a lidé, kteří mu důvěřovali, se v podobné situaci zachovali jinak ...
(Dante prohlásil: Nejpálivější místa v pekle jsou vyhrazena pro ty, kteří si v době veliké morální krize zachovávají neutralitu.)
Bůh je tak veliký, že už jen lem jeho roucha vyplňuje celou svatyni …
Kdybychom teď viděli krásu boží, asi bychom ztratili odvahu k životu; před Bohem jsme jen prd, jen mušinec (hovínečko mouchy)… /1
Ale Bůh svou krásou nikoho neničí. Vyhledává nás a sklání se k nám s nabídkou pomoci. /2
Jen ten, kdo si dokáže přiznat, že je ne-mocný (bez-mocný před zlem), může být uzdraven. /3
Uzdravený pak může být poslán. Je vděčný a nechce si své obdarování nechat jen pro sebe. /4
Ptal jsem se třeťáků: „Čím budeš, kdy se budeš vdávat nebo ženit, už máš vyhlídnutou nevěstu, kolik budeš mít dětí, jak se budou jmenovat …?“
Jsou teprve na začátku své životní cesty.
Také jsme teprve na cestě.
Tóra a celé Písmo je pro nás cestou, na níž se teprve učíme.
Mojžíš, Petr, apoštolové a ti před námi už mají pozemskou cestu za sebou.
Lidé na cestě potřebují sledovat, kudy a kam se jde. Proto je dobré sledovat proces apoštolů v objevování, kým je tesař z Nazaretu.
Když někdo v Izraeli začal (po třicítce) vykládat Písmo a výrazně zaujal některé lidi, vybrali si jej za svého Mistra. (Ježíš si své učedníky vybíral, některým jejich zájem rozmluvil, jiné odmítl.)
Jan svým nejlepším učedníkům ukázal na Ježíše: „To je Učitel!!“
V Lukášově evangeliu znovu sledujeme cestu učedníků Ježíšových. Už Ježíšovo uzdravování nemocných ukazovalo na proroka, ovšem získání velikého úlovku ryb (za naprosto nepříznivých podmínek) bylo pro rybáře ohromným zážitkem. Byli profesionální rybáři, znalci svého oboru a zažili něco, co bylo naprosto výlučné. /5
Petr v novém zážitku a rozpoznání, že Ježíš je od Boha, říká: „Ježíši, ty máš o mě zřejmě veliké mínění, nejsem hoden být tvým učedníkem“. /6
Ale Ježíš ví o Petrovi víc, než si Petr myslí. S poctivým člověkem je možná domluva, dá se s ním pracovat. „Petře, nech to na mě, trochu se v lidech vyznám, umím si vybrat. Počítám s vámi, udělám z vás záchranáře, vy jste schopní skočit pro lidi do ohně i do vody.“
------------------------------------------------
Slova: „Udělám z tebe lovce lidí“ nezněla rybářům podivně. Znali význam jména Mojžíš“. Vážili si ho, byl pro ně velikým učitelem. /7 Odmala chodili do (Mojžíšovy) školy.
Došlo jim tenkrát, že Ježíš je zve, aby byli záchranáři? Měli výhodu, na cokoliv se mohli Ježíše zeptat. Nám na řadu otázek odpovídá celý Ježíšův příběh. To jen náš pozemský příběh teprve probíhá. Rozhodně víme mnohem více než apoštolové, jak, čím a k čemu Ježíš zachraňuje. Můžeme dost dobře poznat, jak si představuje naši práci.
Na otázku, zda je Ježíš Mesiášem, ovšem nestačí odpověď opsaná z katechismu.
K dobrému manželství nestačí svatba v kostele, prstýnky, svatební dary, nový občanský průkaz, přídavky na děti.
Nestačí vědět, kdo je má paní a umět se podepsat manželovým příjmením.
Jen v pokrouceném světě je někdy nejdůležitější znát ty pravé lidi, kteří otevírají dveře k postupu nahoru, moci, slávě … k zakázkám, práci, dotacím a projektům …
Mesiáš přišel už před dvěma tisíci roky. Mesiáš znamená „ovoněný, vonící“.
Všichni Izraelští a Judští králové byli pomazaní, ale kdo z nich (a v jaké síle) voněl po Hospodinu.
Ježíš voněl Hospodinem, ale mnoho lidí bylo natolik ovlivněno módními vůněmi – rabínskými názory, že jim Ježíš nevoněl. Zapomněli pravou vůni Boha.
Mnoho lidí bylo a mnoho nás je pokřtěných. Máme církevní průkaz, nesmazatelné znamení, umíme správné modlitby, umíme přesně odříkat věty z Katechismu (někdo i z církevního práva) …
Ale ledaskdo z našeho jednání cítí všelijakou přiboudlinu. /8
Pokud nejsem jenom pouhým čtenářem, pokud věřím, že ke mně Ježíš mluví a setkání s ním (doma i v kostele) je skutečné a živé, pak mně událost toho překvapivého rybolovu může položit několik otázek:
Nakolik je pro mě Ježíš učitelem?
Co jsem se od něj už naučil?
Co se od Ježíše chci v nejbližší době naučit?
(Představte si, že se nás zeptají naše děti nebo kolega v práci.)
Zeptal se mě někdo na tyto otázky?
Jak pracuji jako záchranář v Ježíšově partě?
Čím a komu konkrétně jsem ukázal cestu k Bohu?
Jakému jednání se mohou druzí lidé ode mě naučit (chození do kostela se nepočítá).
S kým jsem naposled mluvil o porozumění Bohu a umění se s Bohem domluvit?
V životě nestačí znát správnou odpověď jako při písemce z matematiky. Děti dostaly pololetní vysvědčení. Zdalipak si také my ohodnotíme, jak žijeme?
Kohokoliv z našich nejbližších můžeme poprosit, aby nám řekl, co můžeme zlepšit.
Petr řekl, na tvé slovo odrazím od břehu svých jistot.
Loďka na vodě má menší stabilitu než souš, ale umožňuje pohyb.
Kdo si Ježíšovy péče považuje, hledá, co má v sobě vylovit k životu (nevymlouvá se a nehledá k úniku zbožnou uličku).
--------------------
Poznámky:
/1 Apoštol Pavel říká, že je před Bohem úplné hovno (jen malý bobek z velbloudího trusu).
/2 Ježíš nás s Bohem ochočuje a vede za ruku, abychom v potřebné míře přijali povědomí, že jsme milovanými syny božími a je schopen dovést nás na úroveň jednání božích dětí.
/3 Lékař se na nás na ulici nevrhá, aby nás vyšetřil. K léčení je třeba zajít za lékařem a svléknout se, odkrýt svou nemoc.
/4 Vzpomeňme např. na uzdraveného samařana z malomocenství (Lk 17,13-19
).
/5 Ryby se chovají určitým způsobem, rybářům dost známým. Ale ne vše se dá předem v rybařině přesně odhadnout (např. do jaké míry jsou ryby nažrané, kdy jsou při chuti k jídlu nebo jak mnoho potřebují kyslíku, kde momentálně proudí chladné nebo teplé proudy). Proto jakmile jsou alespoň trochu příznivé podmínky, vyjíždějí rybáři na lov, nikdy se přesně neví, jak lov dopadne.
Parta rybářů při práci se sítěmi poslouchala Ježíšovo vyučování. Pod dojmem Ježíšových slov i po předešlé zkušenosti s ním, Petr říká: Mistře, odmalička chytám ryby a něco o vodě vím, kdyby mně někdo radil, abych v poledne (kdy je voda u hladiny teplá) šel lovit, vysměju se mu, že je to blbost… Poslal bych ho, aby vyjel na vodu sám a chtěl bych ho vidět, jak dlouho by na slunci vydržel. Rybolov není tvůj obor, ale už jsme se vícekrát přesvědčili, že víš, co říkáš a že víš víc než my všichni dohromady. Jdu do toho. Chlapi, nasedáme …“
/6 Lidé navržení k náročné službě (politiky počínajíc a církevními hodnostáři končíc) reagují různě. Jedni jsou přesvědčení, že na nové postavení samozřejmě mají (často už podnikli kroky k získání vytouženého postavení), – lidi z druhé skupiny je třeba přemlouvat, aby přijali. Nemluvím o zdravém nebo nezdravém sebevědomí. Petr rozhodně nebyl zamindrákovaný.
/7 Mojžíš je dodneška pro Izraelity největší osobnost. (Mnohem a mnohem větší než pro nás J. A. Komenský. Kdo z našich lidí něco od Komenského četl?) Židé čtou z Tóry každý den. Jsou právem na Mojžíše hrdí, vědí, že byl egyptským princem a jedním z nejvzdělanějších lidí své doby.
Farizeové se na uzdraveného osopili: „Ty jsi jeho učedník, ale my jsme učedníci Mojžíšovi. My víme, že k Mojžíšovi mluvil Bůh, o tomhle však nevíme, odkud je.“ (J 9,28-29
)
Jméno „Moše“ v biblických souvislostech znamená „vytahující (z vody)“, „záchranář“. Mojžíš nebyl jen zachráněn ze smrtelného ohrožení (Ex 1,22n
), ale stal se zachráncem
Hebrejů. Nebyl jen vyloveným z vod Nilu, ale vylovil lidi z egyptského
koncentráku. (Samozřejmě, že je vysvobodil Hospodin, ale Mojžíš
byl jeho vyslancem a „vojevodou“ (vůdcem).
/8 Ve dvou světových válkách se mnoho pokřtěných (i mnoho a mnoho katolíků) nechalo donutit pracovat pro válečnou mašinérii. Hinduista Gándhí a lidé, kteří mu důvěřovali, se v podobné situaci zachovali jinak ...
(Dante prohlásil: Nejpálivější místa v pekle jsou vyhrazena pro ty, kteří si v době veliké morální krize zachovávají neutralitu.)